Dette har hendt...
Cylonene ble skapt av menneskene.
De gjorde opprør.
De utviklet seg.
De ser
og kjennes ut
som mennesker.
Noen er programmerte til å tro at de er mennesker.
Det er mange kopier.
Og de har en plan.
Doral!
Når kroppen dør, overføres bevisstheten til en ny.
Cyloner kan se ut som mennesker. Denne mannen er cylonsk agent...
- Jeg holder vakt. - Nei, du trenger søvn.
Du er heldig som ikke havnet i koma.
Du kan ikke skjule din sykdom for alltid.
Laura.
- Ja? - Er alt i orden, president?
Det er bare bivirkninger av chamallaen.
De sier jo at kuren kan være verre enn kreften. Hva vil du?
Gemenon Travellers kaptein vil snakke med deg.
- Kan jeg ringe ham tilbake? - Han sier han har funnet en cylon.
De fant ham i styrbord lagerrom. Han har vært der i dagevis.
- Er det virkelig en cylon? - Kapteinen kjente ham fra bildet.
Han er en kopi av Leoben Conroy.
- Hvor er han? - På Gemenon Traveller.
- Han holdes fanget i lageret. - Isoler skipet.
Få luftpatruljen til eskortere Gemenon Traveller.
Ja vel, sir. Luftpatruljen, Galactica her...
Jeg sender et lag som skal tilintetgjøre den.
- Mannen skal avhøres først. - Ikke en "han", men en "den".
Og man kan ikke stole på det den sier. Det beste er å tilintetgjøre den.
Kanskje den sier noe som er viktig.
Fru president, jeg har erfaringer med denne modellen.
Den forvirrer en med tåketale og kvasifilosofi.
Send en som ikke lar seg forvirre. Det er en ordre.
- Han skal avhøres. - Ordre oppfattet.
- Tror du den vil fortelle meg noe? - Nei.
Men presidenten tror det.
Jeg skal ta en dusj og dra dit.
Hvordan går det?
Jeg har funnet ut av avionikken, våpensystemet og navigeringen, -
- og snart får jeg oversikt over overlysmotoren også.
Jeg skrev denne i hui og hast for tre uker siden.
Det er en rapport om Leoben. Det er en smart maskin.
Problemet med Leoben er ikke at han lyver.
Han blander løgn og sannhet.
- Han vil prøve å gå inn i hodet ditt. - Mor sa det var tomt, så...
Vær forsiktig. Han har en plan.
Et mål du ikke vil forstå nå. Du skal hindre ham i nå det målet.
Ja, sir.
Løytnant?
- Hva skjer? - Ingenting.
Jeg ville se om det jeg sa, hjalp deg.
Ja, det gjorde det.
Å behandle det mer som et dyr enn en maskin fungerer.
Hvordan fant du ut det? Slo det deg bare?
- Jeg er en cylon. - Det er ikke morsomt.
Hvis jeg kunne motbevise det, -
- hadde det spilt noen rolle?
Gemenon Traveller, Raptor 719. Ber om å få dokke.
Innvilget, 719.
- Han ser ut som et menneske. - Ja.
- Har han ledninger inni seg? - Nei, han har blod og innvoller.
Den svetter.
Du verden.
De går langt for å etterligne mennesker. Hvorfor det?
Det blåser jeg i. Men det er interessant at disse tingene svetter.
Sover du?
Jeg ber.
Jeg tror ikke gudene lytter til brødristeres bønner.
- Gud lytter til alle bønner. - Hvor mange cyloner er det i flåten?
Vi har ikke hilst på hverandre.
- Jeg heter Leoben. - Hvor mange cyloner er det i flåten?
Aner ikke. Hva heter du?
- Hvor lenge har du gjemt deg her? - Får jeg ikke vite navnet ditt?
- Hvorfor gjemte du deg? - Jeg hadde et oppdrag.
Kan du ikke bare si hvem du er?
Fortell om oppdraget først.
- Jeg skulle utføre sabotasje. - Hva slags sabotasje?
Jøss, du stinker.
Kan dere ikke lufte her inne?
Jeg er ikke her for å leke med deg.
Du sa du ville samarbeide. Snakk, ellers går jeg.
Ok.
Men jeg vil virkelig vite hva du heter.
Lukk opp.
Er du løytnant Starbuck?
Ja, det er du. Jeg visste det.
Jeg hadde rett. Jeg så det.
- Er du fornøyd nå? - Nå gir det mening.
Nå kan vi snakke om alt mulig.
- Som hva da? - Jeg plantet et stridshode på et skip.
Det sprenges klokken 18.30.
Hvor?
- Det vil jeg ikke si ennå. - Du lyver.
Du kan ikke ta den sjansen. Du er opplært til-
- å fortelle det til dine overordnede.
Kanskje jeg ikke er godt nok opplært. Kanskje jeg kaster deg av skipet-
- og sier at du ikke sa noe. - Nå er du som lyver.
Slike ting skjer av en grunn, ikke sant?
Jeg gleder meg til å treffe deg igjen. Vi har mye å snakke om.
Sett rødt lag i beredskap. D! Let etter atombomber på Galactica.
Be kapteinene utføre strålingssøk på alle skip, -
- men si at det er bare er for sikkerhets skyld.
Vi skal være sikre før vi slår alarm.
Vi kommer til å være sikre om 8 timer og 40 minutter.
- Løytnant, sa han noe mer? - Nei.
Han gjettet kallesignalet mitt og det frydet han seg over.
Han gjør deg forvirret. Han har vært der i ukevis.
- Han kan ha snappet opp "Starbuck". - Det tror jeg også.
- Vet du hva han vil? - Nei. Han gleder seg til å prate mer.
- Ikke ta noen sjanser, Starbuck. - Greit, sir.
Du tror på gudene, hva? Kobols Herrer.
- Hvorfor skal jeg røpe det? - Det er ikke et lurespørsmål.
Jeg vil bare se om jeg har rett. Ber du til Artemis og Afrodite?
- Hvor er stridshodet? - Jeg hadde rett.
- Jeg har én gud, du har mange. - Jeg gir blaffen i din tro.
Å kjenne til Guds åsyn, er å kjenne til galskap.
Jeg ser universet, jeg ser mønstrene.
Jeg ser varslene før hver eneste øyeblikk.
Alt er der. Jeg ser det. Det gjør ikke du.
Jeg har en overraskelse til deg. Jeg vet noe om framtiden.
Sier du det?
Ja. Men vi må gjennomføre dette.
Hva er den mest grunnleggende trosartikkelen?
"Dette er ikke alt vi er."
I motsetning til deg vet jeg hva det betyr.
Jeg vet jeg er mer enn kropp og bevissthet.
En del av meg er i strømmen, men faktisk så står jeg ved siden av.
Dette er til og med verre enn på Galactica.
Hva sa du? At du er i strømmen?
Får jeg lov?
Takk.
Jeg er skrubbsulten.
Er ikke en tabbe at dere er programmerte til å føle sult?
- Det er det mennesker gjør. - Du er ikke et menneske.
Hvordan smaker det?
Når man er skrubbsulten, smaker alt godt.
Gjorde det vondt?
Ja.
Maskiner skal ikke føle smerte, blø eller svette.
Svette... Morsomt.
Glupe cyloner hadde slått av smerteprogrammet nå.
- Men du er nok ikke så glup. - Kanskje jeg slår det av.
Her er dilemmaet: Slår du av smerten, føler du deg bedre.
Men det gjør deg til en maskin. Mennesker kan ikke slå av smerten.
Mennesker må lide, gråte skrike og holde ut.
De har ikke noe valg. For å unngå smerte-
- må du fortelle meg det jeg vil vite. Akkurat som et menneske.
Jeg visste at du var slik. Du er slik jeg forestilte meg.
Men jeg sier ingenting.
Kanskje ikke. Men da vet du innerst inne -
- at jeg slo deg. At et menneske slo deg.
At dere ikke er bedre enn oss. Dere er bare maskiner tross alt.
La spillet begynne.
Se hvem som kommer der.
Løytnant Valerii.
Det var et uventet besøk. Du ser fantastisk ut.
- Jeg trenger din hjelp. - Hva som helst.
- Jeg gjør hva som helst. - Hvorfor kaller de henne "Boomer"?
Jeg hørte at du jobbet med en test for å skille cyloner fra mennesker.
- Bingo. - Jeg kan ikke snakke om det.
Kan du avgjøre et veddemål for meg? Hvorfor kalles du "Boomer"?
Hvis du jobber med en cylon-detektor, kan jeg da være i den første gruppen?
- Hvorfor slikt hastverk? - Hvorfor slikt hastverk?
Jeg kan nok ikke favorisere om jeg nå jobber med noe.
Jeg reddet deg på Caprica. Min kopilot ga deg plassen sin.
Jeg førte deg til Galactica.
Du er her takket være meg. Du skylder meg en tjeneste.
Hun skyter og scorer mål.
Det har du kanskje rett i.
- Kan du teste meg? - Gjør det.
Det blir spennende å se resultatet.
Teknologien for å avsløre cyloner...
Er ikke klar til implementering.
Men jeg har bruk for et forsøksobjekt.
Cylon-okkuperte Caprica
Karl C. Agathon, "Helo" Dag 25 på Caprica
- Sharon er sen. - En halvtime.
Du kaller henne Sharon nå.
- Jeg ser på henne som en av dem. - Fordi du misliker henne?
Vi er det vi gjør. Hun oppfører seg og tenker som dem.
- Hun er en av dem. - Men hun er en av oss.
Det er best å huske det.
- Vi hadde sex. - Gratulerer.
Elsker han deg? Har han sagt det?
- Ikke rett ut. - Så du er ikke sikker.
Bli hvor dere er.
Vi skal sette opp en hytte med mat, vann og strøm til dere.
Du får nok overtalt ham til å begynne et nytt liv her.
Hvis ikke, skal du drepe ham. Fikser du det?
Vi skal greie dette.
Hvis noe hender deg, vet jeg ikke hva jeg gjør.
Caprica!
- Hvis han flykter, dør han. - Elsker han deg?
Helo!
- Hva foregår? - Vi må dra.
Jeg så cyloner. Vi må ferdes raskere.
- Er noe annerledes? - Alt. Tro meg.
Jeg gjør det.
Hadde du vært menneske, ville du nå ha gitt oss falske opplysninger-
- om bomben for å slippe lidelsen.
Men du er jo ikke et menneske.
Du er en maskin.
Jeg er mer enn du kan forestille deg.
Jeg er Gud.
Gud?
Oi. Hyggelig å hilse på deg.
Den var god. Det gir deg noen minutter.
Morsomt, ikke sant?
Vi er alle Gud. Jeg ser kjærligheten som knytter alle ting sammen.
Du vet ikke hva ordet kjærlighet betyr.
Jeg vet at Gud elsket dere høyere enn alt annet.
Og dere gjengjeldte denne kjærligheten med synd, hat og ondskap, -
- så derfor skapte Gud cylonene. - Det var ikke gudene.
Vi laget dere. Det var forbaska dum beslutning-
- som vi fikk unngjelde for. Dere slaktet sivilisasjonen vår!
Det var en synd! Det var ondskap! Du er onde!
Er jeg? Jeg ser sannheten flyte forbi deg i strømmen.
Du liker elver og strømmer, hva.
Derfor skal vi glede deg.
Jeg kan drepe deg før de er tilbake.
Jeg kan rive hodet ditt fra ryggraden, -
- knuse døra og drepe vaktene-
- raskere enn det tar å beskrive det. - Hvorfor gjør du det ikke, da?
Tiden er ikke inne.
Han er løs!
Jeg har en overraskelse til deg.
Det var dumt gjort. Nå tar vi av silkehanskene.
- Oberst Tigh. - Har dere funnet bomben?
- Nei. - Hvor lenge er det igjen?
To timer og ni minutter.
Spre flåten. Minst 500 km mellom hvert skip.
- Vi må begrense skadeomfanget. - Ja vel, sir.
Nei.
Gjør det.
Hold ham der.
Sir?
Fortell hvor stridshodet er, ellers drukner du.
Jeg kan ikke drukne. Jeg kan ikke dø.
Kommandant Adama sa det. Hvis kroppen din dør -
- blir bevisstheten overført til en annen kropp.
- Det stemmer. - Men jeg har tenkt litt.
Hvorfor skulle en cylon snakke? Selv om vi ødelegger kroppen, -
- blir jo han overført herfra og kan peke nese av oss?
Hvor er stridshodet?
Dette er ikke din kurs. Du har en annen skjebne.
Ikke avbryt. Jeg skal blende deg med min dårlige menneskehjerne.
Jeg tror at du er redd. Du er langt hjemmefra.
Hva om du ikke overføres helt fram? Hva om du virkelig dør?
Du kan finne ut om du virkelig er Gud-
- eller en robot med en stygg frisyre. - Jeg er ikke redd for å dø.
Noen programmerte inn troen på Gud og evig liv i deg-
- men den harddisken du kaller hjerne, sier:
"Feil, feil."
"Jeg har ingen sjel, jeg har programvare."
"Hvis jeg dør, blir jeg borte."
Jeg har en sjel. Jeg ser mønstre.
Jeg vet at du er skadd. Du ble født av en kvinne-
- som trodde at lidelse er bra for sjelen, så du led.
Ditt liv er fylt med smerte, skader og ulykker.
Både for deg selv og andre.
Det omslutter deg som en boble. Men det er ikke virkelig.
Det er noe hun fikk deg til å tro.
Du vil tro på det, for det betyr at du er problemet, -
- ikke verden du lever i.
Du vil tro det fordi det betyr at du er ulykkesfugl.
Du er som en kreftsvulst som må fjernes.
Du hører stemmen hennes hver dag. Og du vil at det skal være sant.
Begynn på nytt.
Så legger vi inn den og venter på resultatet.
Grønn: Du er et menneske. Rød: Du er en ond cylon
Det tar et par minutter.
Si meg, er du fra Aerelon?
- Du snakker med den aksenten. - Nei. Jeg er fra Troy.
Troy... Hvorfor høres det kjent ut?
Gruvebebyggelsen. Ulykken.
Eksplosjonen.
Ja... Det var tragisk.
Familien din?
- De døde sammen med de andre. - Det var leit.
Hun lyver.
Gratulerer, doktor, du har avslørt din første cylon.
Dette er et interessant øyeblikk i Gaius Baltars liv.
Hva gjør han nå?
- Er alt i orden? - Ja. Jeg bare tolker resultatet.
Hva gjør hun hvis hun blir avslørt? Takker eller dreper deg?
- Var det ikke bare grønt eller rødt? - Det er ikke så enkelt.
Hun vet det nok ikke.
Hun tror hun er en jente hvis bakgrunn forsvant i en mystisk ulykke.
Det blir interessant å se reaksjonen hennes.
Jeg tror hennes cylon-del tar over og dreper deg.
La oss finne det ut.
Gratulerer, det er grønt! Lysegrønt.
- Du er ikke en cylon. - Er det sant?
100 prosent menneske og lysegrønt.
- Jeg ble bekymret et øyeblikk. - Ble du?
Ikke tenk mer på det. Ingen er mer menneskelig-
- enn du. - Takk.
Bare hyggelig.
Jeg har noe å fortelle.
- Når går den antatte bomben av? - Om mindre enn en time.
Jeg skal til Gemenon Traveller. Jeg vil møte cylonen.
- President, det er ikke... - La være.
- Jeg har bestemt meg. - Jeg skal skaffe vakter.
Det holder! La ham få luft.
Du er syk. Du er ikke et menneske. Du er en maskin som liker smerte.
Alt dette har hendt før. Og alt kommer til å hende igjen.
Ikke siter fra Skriften. Du har ingen rett til å si de ordene.
Du kneler foran gudebilder og ber om råd-
- og ser ikke at din skjebne er fastsatt.
Hver enkelt spiller en rolle. En ny rolle hver gang.
Forrige gang var kanskje jeg avhørsleder og du var fange.
Aktørene endres, historien er den samme. Og denne gangen...
Og denne gangen er din rolle å overbringe min sjel til Gud.
Gjør det. Det er din skjebne. Og min skjebne.
Jeg sa at jeg hadde en overraskelse til deg. Er du klar?
Du kommer til å finne Kobol, vårt fødested.
Kobol vil lede deg til Jorden. Dette er min gave til deg, Kara.
Hva pokker foregår her?
Hva er det du holder på med her?
Det er en maskin. Jeg kan bruke alle midler.
- Hvor er stridshodet? - Jeg vet ikke.
Vet ikke? I åtte timer har du torturert denne mannen...
Denne maskinen eller hva det nå er, -
- og du har ikke fått noen opplysninger?
Han hevder at han kan spå om framtiden og vet vår skjebne.
Han sier at vi skal finne Kobol og Jorden.
Få skikk på ham. Tiden løper ut.
Ja vel.
- Vet du hvem jeg er? - Ja.
Jeg beklager det du ha vært gjennom. Ta av lenkene.
Gjør det.
- Takk. - Jeg kan gjøre mer.
Jeg kan beskytte deg. Jeg kan slippe deg fri.
Vi har liten tid. Bomben din sprenges om fire minutter.
Konflikten mellom våre raser trenger ikke å fortsette.
Vi kan avslutte den. Vi må stole på hverandre.
Stol på meg.
Du vet at du kan det.
Fortell meg det jeg vil vite, så får du leve.
Det er ikke noe stridshode. Jeg diktet det opp.
Løytnanten hadde rett. Jeg ville ikke dø, -
- så da jeg ble tatt, løy jeg for å vinne tid.
Jeg forstår. Takk for at du fortalte sannheten.
Takk, fru president.
Ikke vær for streng mot Kara.
I militæret lærer man å avhumanisere folk.
Jeg skal ha det i mente.
Nei! Hold dere tilbake.
Laura, jeg har noe å fortelle deg.
Adama er en cylon.
- Er alt i orden? - Ja. Og bomben?
Ingenting.
- Kast ham ut gjennom luftslusen. - Hva?
- Du kan ikke gjøre det! - Jo, jeg både kan og vil.
Løytnant, se på meg. Du har mistet perspektivet.
På grunn av ham har vi spredt flåten og gjort skipene forsvarsløse.
Han setter griller i hodene våre.
Han er farligere enn et stridshode. Han skaper frykt.
Du har rett, han er en maskin.
Og en maskin som er et trussel mot oss, må vi kvitte oss med.
Han er ikke redd for å dø.
Han er bare redd for at sjelen ikke når fram til Gud.
Kobols Herrer, hør min bønn.
Jeg vet ikke om han hadde en sjel. Men hadde han det, så ta vare på den.
- Du tok en helsikes risiko i dag. - Jeg måtte gjøre det.
Kan du fortelle meg hvorfor?
President Adar sa at det interessante med å være president, -
- er at man slipper å forklare seg.
Er det noe i veien?
Nei. Ingenting.
Tekst: Magne Taraldsen www.broadcasttext.com